EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare på Outlander...
Duncan Innes har friat.
Jag har inte svarat än.
Jag tänker inte stå i vägen för din lycka.
Du eskorterar Claire hem.
Vad händer med milisen?
Jag gjorde dig kapten utan tid att lära dig vad ordet betydde.
Pappa lämnade dig här för att skydda Fraser's Ridge när han är borta.
Han respekterar mig inte, Bree.
Jag har sagt åt Gerald Forbes
att skriva upp ett testamente och lämna River Run och allt däri till Jeremiah.
Mrs Fraser, får jag presentera dig för mr Wylie?
ANNONSER DR RAWLINGS REKOMMENDERAR
- Vem är dr Rawlings? - Jag.
Det är inte längre säkert för dig att stanna här.
Jag vet att du stannar på grund av eden du svor till min mor.
Och till mig.
Jag avlöser dig från den.
Gör dig själv svårhittad.
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Välsignad i själen
Hon seglade en dag
Över havet
Mot skyn
Vågor och vind
Öar och hav
Berg av regn och sol
Allt som var bra
Allt som var skönt
Allt som var jag
Är borta
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Välsignad i själen
Hon seglade en dag
Över havet
Mot skyn
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
SKOTTLAND, 1746
Det finns dragoner där framme!
Halt!
Tillkännage er!
Tack gode Gud.
Du är en välkommen syn, löjtnant.
Vi håller på att ta oss så långt från Culloden som möjligt.
Vem tilltalar jag, sir?
Självklart, var är mitt hyfs?
Jag är Samuel Torrington.
Min fru och dotter är där inne.
Kan ni be dem att stiga ur?
På hertigen av Cumberlands order,
ska vi söka genom alla transporter på de här vägarna.
Väldigt vis försiktighetsåtgärd.
Mina kära.
Inte ett ord.
Det är tomt, sir.
Nåväl. Ni borde bege er av.
Låt mig, fröken.
Har ni en destination, sir?
Över gränsen till Carlisle.
Min bror har ett gods.
Ni kommer vara långt från striderna där.
Adjö, sir. Trevlig resa.
Tack. Gud bevare kungen.
Och vilken kung menar ni?
Löjtnant, guld med den franska kungens märke.
Det måste vara åt Charles Stuart.
Vi har med jakobiter att göra.
Hector.
Sänk ert vapen, sir.
Pappa!
Morna...
Morna?
Älskling?
- Hon är död. - Nej.
- Du kan inte hjälpa henne. - Nej.
Vi måste iväg!
Nej.
- Kom, Jocasta. - Hector, vi kan inte lämna henne.
Morna!
Kör vidare!
Morna...
Morna!
Har du ett ögonblick, frun?
Kom in.
God morgon, mr Innes.
Ursäkta att jag stör.
Margaret, Abigail, ni kan lämna oss.
Jag vet att bröllopet är imorgon, men...
Jag ville ge er det här.
- Känner jag doften av lavendel? - Ja.
För att lugna era nerver lite.
Jag vet att bruden har mycket att tänka på.
Blommor och klänningar och band att välja.
Det är MacKenzies motto.
"Jag strålar, jag brinner inte."
Ett litet bevis på min uppskattning.
Jag vet att du kanske inte brinner av passion för mig, men...
Namnet "Innes" kommer från gaeliskan,
en ö, formad när en bäck delats i två.
- Och med tiden, hoppas jag att vi... - Tack.
Tack, mr Innes. Det är mycket vänligt.
Ursäkta mig, frun.
Ulysses.
Er systerson och mr Forbes väntar på er på nedervåningen.
Minsann.
Då ska jag låta dig vara.
Tror du verkligen att jag inte kan känna blicken du ger den stackars karlen?
Jag vill bara att ni ska vara lycklig.
Lycka har inget med det att göra.
Med tiden, kommer kanske mr Innes ge mig lite...
...frid.
TILL ALLA BERÖRDA
Ursäkta mig, mina herrar.
Du behöver inte be om ursäkt, tant.
Vi har kommit till River Run för att fira dig.
Snälla, ta den tid du behöver.
Tack.
Vad generös ni är, fru Cameron.
Jag tror säkert att Brianna är medveten
om uppmärksamheten ni har gett hennes son.
Men är ni säker på att mr Innes förstår vad detta innebär?
Mr Innes har helt gått med på
att låta mig vara förmyndare för River Run
tills Jeremiah blivit gammal nog.
Vi har trots allt inga barn.
Ska vi sätta igång?
Och översten som vittne?
Där har vi det.
River Run har en ny ägare.
Och i hans frånvaro, borde jag se till mina gäster.
Ursäkta mig.
Frun.
Såja pojk, det är bara en förkylning. Det är inte så illa.
Vad jag skulle gett för en ask näsdukar.
Ja, eller lite feberdämpande för barn.
Här.
Jag antar att det inte hade gjort så stor skillnad.
Hur kommer det sig att om 200 år har vi en människa på månen,
men inget botemedel för en vanlig jäkla förkylning?
Du kunde ha gått till bröllopet.
Jag kan ta hand om en unge med förkylning.
Jag vet.
Men jag ville hjälpa till.
Jocasta förolämpade dig på vårt bröllop,
så du tänkte förolämpa henne genom att inte gå på hennes.
Två flugor i en smäll.
Adso har gett oss en present.
Vad är detta?
Jag tror inte det är en present från Adso.
Och hoppas att det inte är en present från gudarna.
Det borde vara Murtagh vid Jocastas sida.
Istället står jag här och är hövlig mot de djävlarna som vill se honom död.
Du kan inte vara så hård mot dig själv.
Du bad honom vänta.
Om Murtagh inte är här idag, så...
...är det hans val.
Kom nu.
Nu försöker vi att njuta av dagen,
för Jocastas skull.
Ja.
Ursäkta mig.
Jag visste inte att du var en så duktig dansare.
Jag vet faktiskt inte om jag är det.
Jag tror att jag måste ha dansat med varenda flicka i provinsen.
Alla försöker säkerligen säkerställa ett bra gemål
med lord Grey.
Det är årets sociala händelse.
Jag slår vad om att det inte finns en flicka som är singel i North Carolina
som skulle missa chansen att bli dyrkad i Cupids Grove ikväll.
På tal om att aldrig missa en chans att dyrkas...
Självfallet.
Lord John Grey, överste Fraser.
Det här var ett lyckat möte.
- God dag. - Ers Excellens.
Fru Fraser, angenämt att se dig igen.
Ers Excellens.
- Fru Tryon. - "Ers Excellens"...
...tack.
Ursäkta.
Strunta i honom, fru Fraser.
Jag brukar insistera på titeln för att påminna honom.
Och just som han börjat presentera mig så
för det goda folket i North Carolina, så ska vi åka till New York.
- Typiskt. - New York?
Får jag presentera den ärade domaren Martin Atticus?
Till er tjänst, sir.
Jag svär att om jag hade mina handskar, skulle jag kastat en,
då skulle vi få se vem som har
fin, gammaldags heder.
- Kära nån, vem är det? - Quincy Arbuckle, Ers Excellens.
Alltid minst en uppblåst dumskalle på ett bröllop.
Jag är förvånad över ert språk,
men jag håller med er.
Det värsta är att jag verkar dra dem till mig.
Så snart någon upptäcker att jag är en domare,
blir plötsligt alla i närheten moralfilosofer,
eller experter på lagen.
Min senaste vinst var ett genidrag, om jag får säga det själv.
Sannerligen.
Vi har tur som har en guvernör som är så vis och nådig
att han ger amnesti till de ohederliga männen.
Oj då, nyheter rör sig långsamt här ute på landet.
Ni har en medskotte,
Samuel Johnston, att tacka för det.
En handling för att förebygga tumultartade och upproriska sammankomster.
Att förbjuda tio eller fler män att samlas under speciella omständigheter.
Tankegången var, om män inte kan samlas, då kan de inte konspirera.
Exakt.
Om jag bara tänkt på det tidigare,
då hade löjtnant Knox kanske fortfarande varit med oss.
Jisses, Ers Excellens.
Måste jag hela tiden påminna er om passande etikett?
Sannerligen väldigt ledsamt.
Hemskt mycket, men inte en passande konversation för en så positiv dag.
Helt rätt.
Kom, vi låter männen prata morbid politik i fred.
Det gör vi.
Jag har hört att det ska bli ett kortspel med höga insatser sen.
Jag tycker att det är underhållande att se män spela bort sina förmögenheter.
Svärmen kommer att vara här om en dag!
Ja. De kommer att svärma skörden om vi väntar längre.
Vi borde bränna mr Frasers fält och få det överstökat.
Om jag får be er...
Det brinner!
Det fick allas uppmärksamhet.
Den paniken ni kände, den terrorn,
instinkten för att skydda er från fara.
Tänk er nu att det verkligen brann.
Men vi hade blivit av med dem.
Kanske, tills fler dyker upp.
Men ni hade gjort er av med mer än bara dem.
Om vinden hade vänt hade era hus kunnat bli till aska.
Är du villig att ta den chansen, mr Lindsay?
Jag önskar att överste Fraser var här. Han hade haft en lösning.
Överste Fraser är tio dagars ritt bort.
Vad föreslår du att vi gör, kapten MacKenzie?
Inget svar.
Jag är inte ledsen över att lämna palatset i New Bern.
Byggnaden har vissa eleganta bekvämligheter,
men jag har aldrig känt mig bekväm där.
Gode Gud, är det Philip Wylie?
Känner ni honom?
Det är svårt att säga under allt puder,
men ja, jag träffade honom på en middag i Wilmington.
- Fast jag upplevde honom som... - Ihärdig?
Jag tänkte säga "irriterande".
Sedan han kom tillbaka från Paris, har han blivit en odräglig snobb.
Och inte minst en rucklare.
Det ryktas att han är enormt skuldbesatt
efter att ha förlorat sin förmögenhet i hasardspel och i glädjehus.
Han är på väg mot oss.
Mot er.
Men jag kan kanske distrahera honom åt er.
Jag är trots allt en politikers fru.
Det är en speciell talang jag har.
Ni skulle ha sett Roberts ansikte
när jag sa åt honom att det fanns vissa tider
under månaden från och med nu, då han skulle få...
...sova i gästrummet.
Och han gick med på det?
Vad kunde han säga?
Där var de, svart på vitt, orden från läkaren Rawlings.
Han förbannar den dag då kvinnor lärde sig att läsa.
Tycker du inte det är lite vanhelgande?
Ett barn är en gudomlig välsignelse.
Om det är Guds vilja,
vilken sorts kvinna skulle då förebygga sig från att få ett?
Kanske den sortens kvinna som inte har medel att försörja
för ett oändligt antal välsignelser.
Ursäkta mig.
- Mrs Fraser! - Mr Wylie!
Förbenat klumpigt av mig. Får jag hämta något att förfriska er med?
Nej, tack.
Vad trevligt att se er.
Jag kan försäkra er, nöjet är på min sida.
Ni ser ut att må bra, sir.
Lyckan har stått mig bi i år.
Handeln med England har återhämtat sig,
tacka gudarna för det.
Och jag har fått min del av det och mer därtill.
Får jag också säga, hur vacker ni är.
Som alltid är ni en välkommen syn på denna försynta tillställning.
Ursäkta mig, mr Wylie.
Fru Frasers tant behöver hennes åsikt,
och vi kan inte låta en brud vänta.
Mr Wylie.
Ursäkta mitt sena ingripande.
Du gör så gott du kan.
Säg det till Evan Lindsay eller Ronnie Sinclair.
- De är rädda. - Det borde de vara.
Om gräshopporna svärmar deras gårdar,
kommer deras familjer svälta i vinter.
- Om din far vore här... - Du.
Vad skulle han kunna göra annorlunda?
Jag önskar att jag det visste.
Jag har gett upp att försöka tänka som honom.
Roligt hur vissa saker fastnar i ens hjärna.
Gräshoppor och rök.
Ja.
En historia min far läste för mig när jag var liten. Jag...
Jag minns den nu.
Något om en gräshoppsplåga, någonstans i västra Amerika...
Minns du resten?
De använde rök för att mota bort dem.
Innan de kunde landa.
Tror du att det skulle fungera?
Många berättelser bygger på fakta.
Tänk på alla stora författare. Vad mycket sanning det finns i fiktion.
Det kan fungera.
Vi tänder eldar runt fälten med färskt trä,
och när huvudsvärmen kommer, är det så mycket rök att de inte landar.
Vi kommer förlora lite av skörden,
det kan inte hjälpas, men om vi kan rädda resten...
Det skulle kunna fungera.
Det kan fungera.
Vi behöver göra nog med rök för att täcka fälten.
Hängd? Jag trodde ni sa att lagen förbjuder samlingar?
Det gör den.
Den låter mig också åtala alla de som iakttogs vid Hillsborough-upploppet.
Eller i tidigare upplopp.
Tänk på det som fördröjd rättvisa.
Männen borde ha gripits för flera månader sedan.
Och om de vägrar att överlämna sig själva till kronans domare?
Då har jag gett sherifferna lov att disciplinera de som motsätter sig.
Som jag sa till er när ni först anlände hit, mr Fraser,
- så säger lagen... - Och så blir det gjort.
Jag är glad att ni tycker så.
Men jag är nyfiken.
Varför göra det nu?
Er fru nämnde att ni skulle till New York.
Ja, jag bad henne hålla det hemligt tills allt var klart, men...
Jag har erbjudits guvernörskapet där.
Det finns några mindre formaliteter som ska hanteras,
men jag har vänner som försäkrat mig att det är så gott som klart.
Och jag antar att vännerna inte vet om problemen vi haft med reglerarna.
När jag blev guvernör i North Carolina
grät min fru i en vecka.
Jag delade mycket av hennes oro, men trots det
måste jag erkänna, att jag kommit att tycka om stället.
Kaos då och då.
Ett arv av laglöshet.
Några av männen kan vara barbariska,
men de är inte helt gudlösa.
Ett arv av barmhärtighet hade varit...
Och barmhärtighet är vad som väntar, om de så väljer det.
Det bästa av två världar.
Himmel eller helvete.
Här är två till.
Tack.
- Fyller du grytorna med... - Skit, ja.
Jag ska skrämma bort insekter med det.
Och jag som trodde de drogs till sånt.
Nej, jag gör rökpatroner.
De har använts i århundraden.
Olja och dynga i denna.
Vi har ingen råolja, såklart, så vi använder gåsfett.
När grytan värms, kommer röken upp ur toppen som en liten skorsten.
Om vi ställer ut nog av dem på fältet,
borde det vara nog för att täcka det eldarna inte når.
Väldigt imponerande, professor MacKenzie.
Ja. Det enda problemet är att jag inte vet hur vi ska
få röken från eldarna ut till fälten.
Vinden tilltar.
Ja, men hur är de när vi är redo?
Jag har en idé för det.
Jag ordnar det. Fortsätt skyffla skit.
Abigail? Har du sett min make?
Nej, frun. Ska jag leta efter honom?
Nej, tack. Oroa dig inte för det.
Chantillyspets,
en favorit hos kung Louis av Frankrikes kurtisan, Madame du Barry.
Min enkla gåva till den blivande Jocasta Innes.
- Ljuvligt. - Synd.
Den hade sett ljuvligare ut på er.
Tråkigt att de är svåra att hitta.
Punktskatterna är rätt mödosamma.
Om inte man känner rätt folk, såklart.
Som jag sa, en sådan fin spets är inte till någon nytta ute på landet.
Och som jag sa, om ni kände rätt folk,
skulle ni inte tyna bort på landet.
Ni hade njutit av livets ädlare ting.
Jag kan ge er vad ni än önskar.
Jag känner en irländsk sjöfarande herre som bedriver handel i Wilmington hamn.
Ni menar en smugglare?
Ni sårar mig, mrs Fraser.
Tar ni mig för en simpel tjuv?
Jag antyder endast att jag har vissa vänner
som kan skaffa fram sällsynta och utsökta saker.
Mr Wylie...
Jag har något som kan intressera er.
Vilken smak.
Min make tillverkar det.
Vilken är han, månntro?
Silver eller guld?
Silver.
Guldet är...
...från min bortgångna man.
Jag beklagar.
Menar ni att mr Fraser låter er
bära en annans mans symbol så nära hans egen?
Min make är en väldigt förstå...
Helt klart en exceptionell man.
Får jag fråga när han dog, er första make, menar jag?
För en livstid sedan.
Han måste ha varit en speciell man som inspirerar till sådan andakt även nu.
Ja, det var han.
Någon som kommer stanna i hjärtat för evigt.
För kärleken.
Sannerligen.
Mr Wylie, jag undrade om jag kunde be om ert råd.
Självklart. Jag står till er tjänst.
Det handlar om affärer.
Den här mannen, er kompanjon.
Om han visste ett sätt
att kringgå vissa finansiella besvär.
Säg bara till, så får ni det.
Jag undrade. Min makes whiskyhandel,
den går knappt runt.
Men om han hade en partner med rätt kontakter?
Tro mig, mr Bonnet har...
...ska vi säga, ett ökänt dåligt humör.
Han gör inte affärer med de han inte känner.
Som tur är, hade vi...
Jag...
...endast förhandlat med er.
Självfallet skulle ni få ta del av vinsten.
Det gör mig ont att höra så tråkiga ord som "vinst"
komma från er vackra mun.
Låt oss inte förstöra en sådan fantastisk dag
med prat om sådana tråkiga frågor.
Ni har visat mig er stolthet,
nu vill jag visa er min.
Mata eldarna. Rada upp dem.
Bra. Rada bara upp dem.
Se till att resten av patronerna levereras till Evan Lindsays fält.
- Be din bror om hjälp. - Ja, kapten.
Gå nu.
När din far lämnade ansvaret till mig,
trodde jag att jag skulle få laga ett stängsel.
Fånga in en bortsprungen ko, men nej, jag får en bibliska farsot.
Får jag presentera Lucas?
- Ståtlig. - Visst är han?
Jag tror att han är ättling till Eclipse från Darley Arabian-linjen.
"Eclipse"?
En av de mest berömda kapplöpningshästar som någonsin levt.
Du är för gullig.
"Gullig"?
Märkligt val för en så ståtlig varelse.
Okej. Godmodig och pigg.
Och framförallt, vacker.
Vad i... helvete gör ni?
Fru Fraser! Claire, ni gör mig galen!
Din satmara!
Nej, Jamie.
Hon gav mig drinkar
och praktiskt taget bad att ta henne där hon stod!
Kvinnan är en vidrig succuba!
- Hur vågar du? - Sluta!
Tänker du verkligen döda någon på din tants bröllop?
Han är inte värd det.
Ser jag dig nära min fru igen, dödar jag dig.
Förstår du?
Claire.
Hur tänkte du?
Att vara ensam med en man som honom.
Han känner Stephen Bonnet.
Vad? Sa han det?
Det verkar vara en liten värld.
Smugglaren han använder i Wilmington...
Wylie har spelskulder upp till öronen...
Jag tänkte om jag kunde fresta honom med en affärsmöjlighet,
så kanske han kunde ordna ett möte.
Jag kände på mig att det var Stephen Bonnet.
Och jag hade visst rätt.
Jisses.
När man talar om trollen.
Du kommer inte att tro de här.
Lord John sa att Bonnet skar en mans ögon i Wilmington.
Det visar vilken sorts man Wylie är.
Nu har jag kastat honom i hästskit, och du har hotat att döda honom.
Hur ska vi få honom på vår sida?
Sa du att han gillar att spela?
Gör såhär.
Fortsätt! Håll igång eldarna!
Fergus?
Är ni redan tillbaka mr Barlow? Har ni inte fått nog?
Jaså, det är ni.
Om ni tror att det räcker för att ersätta min rock,
då har ni fel.
- Jag fick den av grevinnan av... - Min fru hade rätt.
Ja.
Jag kan inte döda en man på min tants bröllop.
Så vi får klara upp det här på ett annat sätt.
Om ni menar incidenten i stallet,
är det som jag sa, jag var en riktig gentleman.
Mr Wylie?
Känner ni till guvernörens fru?
Sannerligen.
En fin kvinna.
Men oss emellan...
...hon är inte känd för sin diskretion.
Ett ord i hennes öra,
och inom 14 dagar kommer varje man, kvinna och barn
i hela North Carolina
veta vilken sorts gentleman ni är.
Jag tvivlar inte på att Hennes Excellens redan anser mig vara en rucklare.
Det kommer inte vara något nytt för henne.
Jag är rädd att mitt rykte föregår mig.
Men hon har inte hört vad jag har att säga om er.
Vi löser detta nu.
En omgång kortspel.
Vinner ni låter jag er gå med hedern i behåll.
Och om jag förlorar?
Hingsten.
Lucas.
Ni skottar är likadana allihop.
Ni fähundar sätter ett allt för högt pris på saker som heder.
Skillnaden mellan er och mig, mr Fraser,
är att om valet står mellan heder och guld,
kommer jag alltid välja guldet.
Dessutom är Lucas värd tio gånger mer än detta.
Om ni vill spela vid detta bord, mr Fraser,
måste ni lägga fram något mycket mer värdefullt.
Har du blivit galen?
Han såg dig bära den tidigare.
Jag vet inte varför, men det är det enda han satsar mot hästen.
För han såg hur mycket ringen betyder för mig.
Förstår du inte? Jag förödmjukade honom och detta är hans hämnd.
Än sen?
Om jag vinner spelet, får vi hästen.
Om vi får hästen, kan vi hämnas på
en man som är mycket värre än Philip Wylie.
Nej. Inte den här
Inte Franks ring.
Claire...
Stephen Bonnet...
Stephen Bonnet försökte slita den här från min hals.
- Eller har du glömt det? - Därför du måste lita på mig.
Detta är vår chans att få tag på fanskapet, en gång för alla.
Jag kommer inte att förlora den, Claire.
Och om du gör det?
Vem gör du det här för?
- Vad menar du? - Besvara frågan.
För Bree. För vår dotter.
För hennes heder?
Eller för din?
Om du tänker ta den här...
...kan du lika gärna ta båda.
Vi förlorade lite bönor.
Sädesfälten räddades.
Det fungerade.
Kapten MacKenzie?
Mr Lindsay.
Jag tänkte att din plan var den dummaste jag hört.
Men jag står i skuld till dig.
Jag förlorade bara ett halvt tunnland.
Min familj kommer inte svälta i vinter, tack vare dig, kapten.
Vi hjälpte alla till.
När pappa kommer tillbaka kanske han befordrar dig till major.
Jisses, det hoppas jag inte.
Vad är det?
Frun, en gäst har kommit sent.
Han har en gåva till er.
Jag tar inte emot fler gäster idag, Ulysses.
Säg åt honom att lämna den där nere med de andra.
Det var verkligen synd,
eftersom jag kom hela vägen hit för att ge den till dig själv.
Hur tänker du? Komma hit idag av alla dagar?
Självaste guvernören är där nere.
Som tur var sprang jag på din man utanför och...
Och det var innan jag hann göra något överilat.
Jag tyckte att det inte passade, frun,
att skjuta en man kvällen före ert bröllop.
Du är helt galen. Vet du det?
Det är nog en del av min charm.
Jag ville inte komma tomhänt.
Varför kom du hit?
För att fråga dig något.
Något jag inte har rätt att fråga, men som jag ändå tänker fråga.
Jag kan inte leva med mig själv om jag inte gör det.
Kan du vänta på mig?
Frågar du mig det nu, dagen innan jag ska gifta mig?
Du älskar inte Duncan Innes. Det kan vem som helst se.
Du kan ha sagt det till mig.
När jag sa att han friade, sa du inte ett ord,
bara att du inte tänkte stå i vägen för min lycka.
Jag står i vägen för den nu, inte sant?
Jisses.
Jag trodde inte att du skulle säga ja.
- Om du bara hade lyssnat på mig... - Vad hade det gjort?
Du är efterlyst, Murtagh.
Ja, just nu.
Men att ha dig vid min sida, trots allt,
trots allt det som hänt...
Skulle det övertyga mig?
Är det en åsikt?
En anledning? En fråga? Vad försöker du säga?
Här.
Jag sa att jag ville ha en kvinna
som kunde höra i en mans röst om han menade allt det rätta...
...även om han inte hade rätt ord att säga.
Förlåt mig.
Varför i Guds namn skulle du välja att bli gammal med en man som Innes?
Jag har redan blivit gammal, Murtagh.
Du kan inte klandra mig för att vilja tillbringa min sista tid med en god man.
En man som bara kommer att vilja göra mig lycklig.
"Luceo non uro." Vet du vad det betyder?
"Jag strålar, jag brinner inte."
Min far sa att
man kunde placera en MacKenzie i helvetets hetaste eld,
en eld som hade bränt andra män in till benen,
men en MacKenzie skulle inte brinna.
Nej, en MacKenzie skulle överleva.
Natten vi förlorade Culloden...
Hector sprang in i huset
med en så galen blick som jag aldrig sett förut.
Han bad oss... Mig och min yngsta dotter Morna...
Han bad oss att ta allt vi kunde bära.
Vi skulle till Amerika, sa han. Till en bättre värld.
Så vi gjorde som han sa.
Och vi red iväg mitt i natten.
Vi var på väg till mina äldsta döttrars gods,
Seonag och Clementina, de hade egna barn då.
Jag visste vad rödrockarna skulle göra om de nådde dem,
med hatet de kände för jakobiter.
Det jag inte visste var att Hector hade stulit en låda med guld.
Stuartguld...
...från Frankrike som kom för sent till slaget.
Vi hade rest nästan till gryningen då...
...två dragoner fann oss och...
Morna var 16 år. Hon var så vacker.
Jag lämnade henne där i gyttjan, bredvid främlingar.
Hennes ben är där ännu, på vägen, nermalda till damm,
medan jag har suttit här i 30 år,
och blivit gammal i ett palats.
Byggt med guldet som tog henne från mig.
Seonag och Clementina dog i eldsvådorna.
Jag beklagar så.
När jag blundar...
...såg jag det.
Jag kunde höra Morna skrika efter mig.
Jag kände lukten av eldarna som brann i norr,
som ropade efter de sista av mina barn.
Och när världen runt mig blev mörk...
...såg jag det ännu tydligare.
Min blindhet är straffet för
att jag lämnade henne, att jag inte såg mig om.
Hector trodde på jakobiterna
och som du, trodde han att han kunde förändra världen,
och jag förlorade allt på grund av det.
Jag är inte Hector.
Jag tänker inte riskera din lycka.
- Efter detta krig... - Kommer det ännu ett, och ett efter det.
Om och om igen, till långt efter att vi har lämnat denna värld.
Du sa att du ville ha en kvinna som verkligen levde.
Som visste vad livet var, inte vad hon önskade att det skulle vara.
Jag vet vad livet är, Murtagh.
Och jag vet vilken sorts man du är.
Vilken sorts man är det?
Den sortens man som förlorar allt för det han tror på.
Den sortens man jag svor på att jag aldrig skulle ge mitt hjärta till igen.
Snälla...
Gå.
Jag måste vila mig inför imorgon.
Jag älskar dig, Jocasta MacKenzie.
Den här världen må förändras...
...men inte min kärlek.
Jag önskar bara att jag hade varit modig nog att säga det tidigare.
Jag hoppas att du är värd det.
Jag har letat efter dig.
Du är full.
Jag har anledning att fira.
Jag trodde inte det fanns något mer som Stephen Bonnet kunde ta från oss.
Men du lät nästan honom ta de där.
Bonnet hade inget med detta att göra.
Du fördömer mig för att vilja få Wylie att betala för det han gjorde dig.
Nej, jag fördömer dig för att du lät ditt hat
mot Bonnet och Wylie komma emellan oss.
Du lät honom använda din skotska heder mot dig.
Min heder?
Och din?
Du säger och gör vad du vill, oavsett konsekvenserna.
Du tänker för mycket från din egen tid.
Du behöver inte berätta för mig hur jag ska bete mig, tack.
Men ibland behöver du påminnas.
Det finns bara en kvinna som du.
Men glöm inte att du är en kvinna.
Titta ner.
Se när jag tar dig.
Titta ner.
Hatar du inte mig för att jag kom efter dig som en...
...rasande best?
Nej.
Den delen tyckte jag om.
Fast jag tror att jag fått ett ordentligt blåmärke.
Jag hade velat se Wylies min när han förlorade.
Han var nästan gråtfärdig.
Tills jag sa att jag kunde byta hästen mot ett partnerskap.
Och en introduktion till den bästa smugglaren i North Carolina.
Ja.
Mr Bonnet kommer personligen träffa mr Alexander Malcolm,
leverantör av Carolinas finaste whisky.
Och jag som trodde att mr Malcolms tid som smugglare var förbi.
Tro mig, det trodde jag med.
Vi har honom.
Fanskapet kommer äntligen att få betala för det han har gjort.
Du har rätt, Claire.
Jag gör inte detta för Bree...
Jag gör det för
att jag vill se monstret som sårade vår dotter död.
Inte av någon annan anledning än att jag vill se det gjort.
Är det så fel?
Nej.
Lova mig, Jamie.
Lova mig att Stephen Bonnet aldrig tar något mer från oss.
Jag lovar.
Jag lovar på mina knän...
...att de här ringarna aldrig lämnar dina händer igen.
Jag svär.
Är det här vad gentlemännen i Amerika dricker?
Tyvärr serverar de inte öl på caféet.
Vad får er att ro att jag föredrar öl?
Nej, jag bara...
Det var inte illa menat, mr Bonnet.
Tack för att ni kom. Jag vet att ni är en upptagen man.
Jag har kommit från River Run och Jocasta Camerons bröllop.
Cameron?
- Släkt med James Fraser? - Det stämmer.
Fru Innes nu, så klart.
Ni måste framföra mina hjärtligaste gratulationer till den gamla skatan.
Det verkar som om att det är ni som ska gratuleras.
Er son är nu den stolta ägaren av River Run.
Ers Excellens.
Jag har fått tråkiga nyheter.
Synd efter ett sånt ljuvligt firande,
men det är så världen är, tyvärr.
Vet ni hur många reglerare som underkastat sig domstolens nåd?
Inte en enda.
Jag hade hoppats undvika detta,
men det verkar som om det blir krig ändå.
Jag har ordnat en konvoj av krigsmateriel att levereras till general Waddell.
Så snart de är framme ska han möta mig i Hillsborough.
Samla era män och möt oss där inom 14 dagar.
Och ni är fri att njuta av kvällens festligheter.
Oroa er inte, överste. Det blir säkert en snabb strid.
Ja. Och reglerarna är desorganiserade...
...sedan förbereder vi för krig mot kronan.
Undertexter: Hrimfei